Dnes už si to skoro nepamatujeme, ale takhle vypadala Evropa v roce 1944.
Druhá světová válka trvala již pět let a všechno se odvíjelo podle záměrů Hitlera.
Německé jednotky ovládaly většinu Evropy.
Vyloděním v Normandii se vše změnilo.
6. června 1944 se spojenecké jednotky
pod velením generála Eisenhowera
vylodily na severním pobřeží Francie.
V červenci přešly do ofenzívy a v srpnu byla osvobozena Paříž.
Němci všude ustupovali.
Ale vítězství spojenců přinášela i problémy.
Zásoby se musely i nadále dopravovat z Normandie vzdálené přes 650 km
a nebezpečně se tenčily.
Postup Spojenců se zastavil.
Před Eisenhowerem stál ještě jeden problém -
jeho dva nejslavnější generálové, Patton na jihu
a Montgomery na severu, se navzájem nesnášeli.
Jejich letitá rivalita nyní dosáhla svého vrcholu.
Pro žádnou z těchto dvou armád nebylo zkrátka dost zásob.
Oba chtěli porazit Němce.
Oba se chtěli dostat do Berlína jako první.
V září 1944 Montgomery vypracoval nový velkolepý plán
s krycím názvem Zelinářská zahrada.
Eisenhower, na silný nátlak svých nadřízených,
se postavil na stranu Montgomeryho
a operace Zelinářská zahrada se stala skutečností.
Jako všechny válečné plány, i tento počítal
s ukončením bojů do Vánoc,
aby se naši chlapci mohli vrátit domů.
ARNHEM, HOLANDSKO, ZÁŘÍ 1944
Co je to za hluk?
- Můžu se podívat ven? - Ne, mohli by po nás střílet.
Němci ustupují.
Takže je po válce?
Brzy bude.
Co je to za hluk?
Panika.
NĚMECKÁ ZÁPADNÍ FRONTA, ARMÁDNÍ ŠTÁB
Můžete začít.
Nejprve mi dovolte, abych jménem nás všech prohlásil...
že jsme rádi, polní maršále von Rundstedte...
že jste byl opět jmenovám velitelem našich jednotek na západě.
Projevy nechte na oslavu vítězství.
Přistupme k věci. Letectvo?
Letectvo, polní maršále?
Stručně, prosím.
- Letectvo je minimální. - Munice?
Také minimální.
Tanky... Vojáci... Reservy?
- Minimální. - Morálka?
Nulová.
Co máme podle vás dělat?
Ukončit válku, hlupáci.
- Proč se smějete? - Promiňte nám.
Ale důvěřujeme vám.
Dosud jste žádnou bitvu neprohrál.
Jsem málo zkušený. Dejte mi čas.
Nejprve musíme...
z téhle sebranky udělat něco jako armádu.
Víme něco o tom, na kdy plánují invazi do Holandska?
Zdá se, že se zastavili v Belgii.
Zřejmě mají problémy se zásobováním.
Jinak si to neumíme vysvětlit.
Podle mně proto, že neumí tak rychle postupovat, jak rychle my ustupujeme.
Kolik vozidel za poslední hodinu?
Padesát čtyři.
A včera ve stejnou dobu?
Devadesát osm.
Minulý týden bychom s tvou matkou dokázali sami obsadit Holandsko.
Zdá se, že panika už polevila.
Ještě to neskončilo a ti idioti si to neuvědomují.
- Válka chce čas. - Dej na zkušenějšího.
Když sem přišli, bylo mi devět. Brzy mi bude 14. Já už taky něco o tom vím.
Tati, přijdou spojenci?
Ale kdy?
ŠTÁB GENERÁLA BROWNINGA, ANGLIE
Právě jsem se vrátil do Anglie z Bruselu,
kde jsem se dnes ráno setkal s polním maršálem Montgomerym.
A ještě předtím i s generálem Eisenhowerem. Oba, stejně jako já, věří
že pokud plán polního maršála uspěje,
mohli bychom ukončit válku za necelých 100 dní, ještě do Vánoc.
Ten plán je vlastně velmi jednoduchý.
Letecky přepravíme na 500 km 35000 mužů a shodíme je za nepřátelskými liniemi.
Bude to největší výsadková operace v dějinách.
Zcela upřímně, o něco takového se ještě nikdo nikdy nepokusil.
- A kde se to má odehrát? - V Holandsku.
- A kdy? - Už jsem u toho.
Takže.
Pozemní síly: 30. sbor, velení generál Horrocks.
20000 vozidel. A tohle jak víte, je německá frontová linie.
Někde tady položíme jakýsi koberec, který budou tvořit
výsadkové jednotky a přes tento koberec přejde 30. sbor.
Bleskovým útokem obsadíme mosty, které mají vždy klíčový význam
a budeme je držet tak dlouho, dokud nebudou zajištěny.
Neprve tedy, generál Maxwell Taylor obsadí Eindhoven.
Tam se 101. divizí obsadíte mosty a bude je držet.
Generále Gavine, vaše 82. divize
obsadí Nijmegen. Obsadíte mosty a budete je držet.
A vy, Royi, dostáváte prémii - Arnhem.
Most v Arnhemu.
- A budete ho bránit. - Jak dlouho?
Monty mě ujistil, že 30. sbor urazí za dva dny 100 km.
- 100 km za dva dny. - Zvládnou to.
Málem jsem zapomněl. Generále Sosabowski,
vy s vaší polskou brigádou půjdete s Royem Urquhartem. Promiňte.
Royi, jakmile zajistíte most a přejde přes něj 30. sbor,
obrátímě se doprava a vyrazíme přímo do průmyslového srdce Německa - Porúří.
Až obsadíme jejich továrny, moc možností mít nebudou. Takový je plán.
- A spustíme to příští neděli. - Za sedm dní?
Proč ne? Čím dřív, tím líp. Dostaneme je na ústupu.
Něco vás trápí, generále Sosabowski?
- Nic jsem neřekl. - No právě. Podezřele mlčíte.
Generále Browningu, jsem Polák
a podle některých i chytrý.
Jestli je to pravda, pak jsem členem menšinové skupiny.
A pro menšiny je lepší raději mlčet.
Myslel jsem, že opak je pravdou. Ale vy ten plán neschvalujete.
Jsem nadšen, že váš velký polní maršál vymyslel takový plán.
Slibuji, že budu u vytržení, bude-li fungovat.
- Když bude fungovat. - Samozřejmě. Když bude.
Děkuji vám.
Teď si probereme detaily Nejprve budeme muset mít...
Ze kterého směru asi zaútočí? Bude velet Montgomery nebo Patton?
- Modeli, co vy si myslíte? - Patton.
Je z nich nejlepší.
Útok povede Patton.
Raději bych bral Montgomeryho, ale ani Eisenhower není tak hloupý.
Bittrichovy pancéřové jednotky si musí odpočinout, mají-li zastavit Pattona.
Měli bychom je stáhnout někam do bezpečí.
Na bezpečné, klidné a odlehlé místo. Ale kam?
Do Arnhemu?
Do Arnhemu.
ŠTÁB 82. AMERICKÉ VÝSADKOVÉ DIVIzE, ANGLIE
Budeme ve spojení.
- K čemu ta naléhavá schůzka? - Abych se dověděl o drobných změnách.
- Jak velké jsou ty drobné změny? - Řečeno s britskou obezřetností - gigantické.
Najednou nás tam všechny nedostanou. Příliš mnoho vojáků a výstroje, málo letadel.
Bude to trvat tři dny, než přepraví do Arnhemu naše jednotky, Poláky a Brity.
- A co my? Bude to dobrý. - Kromě toho, že seskok je ve dne,
- tak se není čeho bát. - Ve dne?
- Už to někdo předtím zkoušel? - Takový velký výsadek ne.
- Myslíte, že to má nějaký důvod? - Doufejme, že ne.
- Co si o tom myslíte? Že to půjde. - Teďka měsíc stejně v noci nesvítí,
tak tam musíme za dne, hlavně, aby nás dostali co nejblíže k cílovové oblasti.
jeden-dva kilometry od cíle, to bych bral. - Radši mi už nic neříkejte.
- Snad jsem na něco zapomněl? - Jo, Harry, jste mým poradcem přes Holandsko.
Zapomněl jsem vám něco říct?
Jenom to, že když se Němci v roce 1940 poprvé pokusili obsadit most v Nijmegenu,
dočista je tam zmasakrovali.
Vrať se!
- Udělej, co ti říkám! - Ale tam bydlí moje kamarádka.
Mám narozeniny a má pro mě dárek.
Prosím vás, nechte mě projet.
Tak dobře. Ale dělej.
- Seš si jist těma barvami? - Určitě, tati. Věř mi.
Model?
Polní maršál v Arnhemu? Proč?
Britové určitě budou mít vysvětlení.
Předal jsi tu zprávu o těch tancích?
Samozřejmě. Ale teď je důležitější Model.
Jsi hodný chlapec a báječný špion.
A teď běž pomoct matce s večeří.
Pane!
- Ano, Fullere. - Dostali jsme informace o tancích.
Od holandského odboje z Arnhemu.
- Zjistili jejich počet? - To ne, ale...
- Identifikoval je někdo? - Naše rozvědka ne, pane.
- Takže jsou to stejné fámy jako dříve. - Já těm fámám věřím, pane.
Proč? Panuje obecná shoda s tom, že proti nám bude stát
jenom Hitlerjugend nebo starci na kolech.
Vážně nevím proč, pane. Snad proto, že jim nikdo v rozvědce nevěří,
ale chtěl bych předejít tomu, aby náš výsadek bude ze živých a ne mrtvých vojáků.
Vím, že si všichni myslí, že jsem příliš úzkostlivý, pane.
Ale rád bych nařídil další průzkumný let v malé výšce.
Jestli s tím souhlasíte, pane.
Tak dobře.
Můžem, Wilsone.
Skvělý.
- Fullere, Fullere. - Ano, pane.
Netrapte se tím, co si o vás lidi myslí.
Jste chytřejší než většina z nás a to nás občas znervózňuje.
Uděláme vše proto, abychom splnili vaše požadavky.
Uvědomte si ale skutečnost, která ovlivňuje všechny naše plány.
Může se vám to zdát neuvěřitelné, ale náme zoufalý nedostatek dopravních letadel.
- Jsem si toho vědom. - Překvapuje mě, že to neřekli Montymu,
když vymýšlel tuhle operaci.
Potřebuji prostor seskoku co nejblíže mostu. Tenhle prostor je k ničemu.
Moji chlapi nemůžou seskakovat na komíny.
Tady to vypadá nadějně. Jaký je tam terén?
Bohužel, pane. Podle našich zpráv je pro přistání kluzáků příliš měkký.
Zaboří se čumákem do země a udělá kotrmelec... Můžeme ho zcela odepsat.
Tak dobře. A co tady?
Obávám se, že ne, pane. Kdybychom po seskoku nabrali zpáteční kurs,
narazili bychom na hustou protiletadlovou obranu skopčáckého letiště v Deelenu.
Doufám, že někde nás jen necháte přistát.
Samozřejmě, pane.
Ale opakuji, nemůžeme si dovolit ztratit jediné letadlo. A to je problém.
Můj problém je ten, že nepotřebuji jen prostory seskoku,
ale prostory, které dokážu ubránit.
Zbytek divize dorazí až ve druhém sledu
a generál Sosabowski ve třetím.
Chapu vás, ale opravdu věříme, že jsme našli to pravé místo.
Je pro vás dostatečně velké, rovné, pevné a lze ho snadno bránit.
- A kde k čertu je? - Vlastně není na téhle fotografii.
Mělo by být... dovolíte, pane?
Myslím, že by mělo být někde tady.
- Vždyť to je asi 15 km od mostu. - Necelých třináct.
Podívejte se na tohle.
Jak vidíte, terén je velmi schůdný.
Všechny naše informace potvrzují, že...
Ano, pane?
Jenom by mě zajímalo, na čí straně jste.
Prostor seskoku je 13 km od mostu v Arnhemu
- a to by mohlo způsobit určité problémy. - Proboha. To snad nemyslí vážně.
Obávám se, že ano. Určitě ví, co dělá.
Určitě víc než já. Jinak by do toho asi nešel.
...nelze v žádném případě považovat za ideální.
Kluzáky tam dopraví průzkumnou skupinu džípů
vybavených kulometnými dvojčaty Vickers.
Jakmile přistaneme, vyrazí jak o závod k mostu a budou ho držet,
- dokud pěšky nedorazí ostatní prapory. - Dokážou zajistit oba konce mostu?
- Zcela jistě. - Dobře. Všichni víte, kde mě najdete.
Můj štáb bude v centru spolu s 82. divizí.
Pamatujte, že jsme na sebe zcela zavislí. Tohle je součinnostní operace.
101. divize předá 30. sbor 82. divizi.
82. ho předá britským výsadkářům.
Jestli selže jedna skupina, bude to fiasko pro všechny.
Teď už potřebujeme jen tři dny jasné oblohy.
Velice vám děkuji, pánové.
Teď nás může zastavit už jen počasí.
Počasí. "Chrystus!"
Generále Browningu, a co Němci? Nemyslíte si, že když víme my,
jaký má význam Arnhem pro ně, že to vědí taky?
Poslyšte.
V této oblasti mají pár druhořadých jednotek,
které nejdou použít pro frontu. Ani v nejmenším. Chápete?
Důvěřujte víc Montgomeryho průzkumním hlášením.
V uplynulých letech hodně pro nás toho udělal.
Já vám řeknu, nakolik jim věřím.
Uvažuji, že požádám o písemné potvrzení, že jsem byl nucen jednat podle vašich příkazů,
pro případ, že mi zmasakrují vojáky.
Rozumím.
Velice vás chápu.
Chcete to potvrzení?
Ne.
- Ne, ovšemže ne. - Kdyby došlo k masakru,
k čemu by mi to bylo?
- Chcete mi snad, že mi nevěříte? - To si pište, že ne.
Tak dobře, hoši. Otevíráme kantýnu. Dejte si pauzu.
- To je síla! - To mě mrzí, pane. Ale co s tím?
Ty vysílačky jsou tak slabé, že nedosáhnou z prostoru seskoku k mostu v Arnhemu.
- Neměl byste cigaretu? - Bohužel.
Jsou naprosto v pořádku. Používal jsem je bůhví kolikrát.
Bůhví, po kolikáté mi to už říkáš.
V poušti nebyly s nimi žádné problémy.
Jo, chápu. Víte Cole, nejvíc ze všeho
mě trápí to, že půlka Holandska
je pod vodou a je tam víc vlhko než ve většině pouští.
Stromů je tam taky moc.
-Kde jsou sušenky? - Máte je v plechovce, pane.
- Když to víte tak jistě, měl byste to říct generálovi. Kdybych to věděl, tak neváhám.
- A co když opravdu nefungují? - To máš jedno.
Generál má být do večera na mostě.
A když tam bude, tak proč by se chtěl spojit s mostem, mám pravdu?
Pokud se někomu chce do toho šťourat, tak já to rozhodně nebudu.
Hoch, co dělá promítače, je na obědě. Hned to bude.
Jde vám to báječně, Fullere. Žádné strachy. Já nemusím na oběd.
Sakra!
Už to skoro mám, pane. Není to mrhání času, pane. Věřte mi.
Tady.
Krásný pohled na holandskou krajinu. Ani jeden tank.
Trochu strpení, pane. Další snímek je mnohem zřetelnější. Kdybych jen...
Už to mám.
- Další. - Ano, pane. Nechal jsem to zvětšit.
Ano. Tím bych se vůbec netrápil.
- Ale pane, jsou to tanky. - Pochybuji, že jsou provozuschopné.
- Ale mají kanóny. - Naše je mají taky.
Pane, kdyby nebyly použitelné, proč by je maskovali?
- Běžná rutina, Fullere. - Neustále dostáváme zprávy od Holanďanů.
Četl jsem je. A polní maršál Montgomery taky.
Poslyšte. Máme tisíce podobných fotografií jako z tohohle letu.
Na kolika jsou vidět tanky?
- Jen na těchhle. - Vy vážně chcete, abychom odvolali
největší operaci od vylodění v Normandii kvůli třem fotografiím?
- To ne, pane. - Za posledních pár měsíců bylo z různých
důvodů zrušeno 16 výsadků.
Tentokrát však mejdan bude. A nikdo ho už nezruší.
Je vám to jasné?
Ano, pane.
ŠTÁB 30. SBORU GENERÁLA HORROCKSE
LEOPOLDSBURG, BELGICKO-HOLANDSKÉ HRANICE
Děkuji, Waddy.
Děkuji vám, pánové.
Pánové, posaďte se, prosím.
Pohlídejte mi to.
Děkuji, děkuji.
Pánové, tenhle příběh budete jednou vyprávět svým vnoučatům.
A hezky je asi znudí.
Plán jsme nazvali operace Zelinářská zahrada.
Zelináři jsou výsadkáři, a zahrada pozemní síly - čili my.
My se nacházíme tady, na belgické hranici.
Zítra 3 výsadkové divize s 35000 vojáky odstartují na dopravních letadlech a kluzácích
a přistanou v Holandsku.
Americká 101. divize tady kolem Eindhovenu.
americká 82. divize jižně od Nijmegenu
A naše 1. výsadková divize s polskou brigádou, tady u Arnhemu,
100 km za nepřátelskými liniemi.
Naším úkolem bude obsadit a udržet všechny mosty v těchto třech oblastech.
a prorazit německou frontovou linii
a pak plnou rychlostí vyrazit po téhle silnici,
a postupně se spojit se všemi výsadkovými divizemi.
Rychlost je klíčem k úspěchu.
Podle plánu máme dosáhnout Eindhoven za dvě až tři hodiny,
a Arnhem za dva až tři dny.
Pánové a tohle je prémie.
Most přes Rýn. Poslední most mezi námi a Německem.
Začátek operace, zítra odpoledne ve 14:35.
V čele pojede irská garda pod velením plukovníka Vandeleura.
- Prokrista. Zase my. - Co na to říkáte, Joe?
Jsem z toho vedle, pane. Vážně, pane.
Vybral jsem vás do čela nejen kvůli vašim mimořádným bojových schopnostem,
ale také proto, že kdyby vás Němci nedejbože dostali,
podle vašeho oblečení by vás považovali za chásku zubožených sedláků
a hned by vás pustili k vodě.
Udržet tempo postupu bude nepochybně náročné,
neboť tam vede jen jedna silnice.
Za každou cenu však do 48 hodin musíme být u kluků 1. výsadkové divize.
Pánové, netvrdím, že tahle akce
bude procházka růžovým sadem,
ale za nic na světě bych nechtěl o ni přijít.
Celé bych to přirovnal k jednomu americkému westernu,
kde výsadkové jednotky bez potřebné výstroje a potravin
jsou obléhaní osadníci
a Němci pochopitelně jsou tí zloduši.
A 30. sbor, jsme jmy přátelé, jako kavalerie, která jim spěchá na pomoc.
UBIKACE PLUKOVNÍKA FROSTA
BRITSKÁ 1. VÝSADKOVÁ DIVIZE, ANGLIE
Tohle chcete taky zabalit, pane?
- Ne, děkuji, Wicksi. Vemu to s sebou. - Pane.
- Nezapomněl jste mé golfové hole? - Poveze je za vámi štábní vozidlo.
A co...?
Promiňte, pane?
Můj smokink?
Myslíte, že ho budete potřebovat pane?
Snad jo.
AMERICKÁ 101. VÝSADKOVÁ DIVIZE, ANGLIE
Hele, přestaň už chlastat.
Je to samý vitamín.
Eddie, posilni se.
Kam jsi to dal?
- Sakra, Eddie. Vrať mi to. - Jak chceš.
Tady to máš.
To jsi neměl dělat.
Víš, mám problém. Děsí mě už pouhé pomyšlení na smrt.
Tak neumírej.
- Tenhle šmejd ti život nezachrání. - A co tedy?
No co?
- Koukej, aby tě nezastřelili. - A co mi to zaručí?
Nic, co by mělo.
Ty.
- Co já? - Eddie, řekni mi,
řekni mi, že neumřu.
- Tak dobře. Neumřeš. - Ne takhle. Zaruč se mi.
Chci, abys mi zaručil, že neumřu.
Ručím ti.
Tak pojď.
Dáme si něco k jídlu. Pohni.
Já jsem nežertoval.
Eddie. Ty snad jo?
Majore Fullere.
Jmenuji se Sims. Dovolíte na slovíčko?
Jistě, pane.
Jste pořád v jednom kole.
Musíte být vyčerpaný.
Nejste?
Kdo není?
Několik vašich přátel se nechalo slyšet,
že mají o vás strach. Myslí si, že byste si měl odpočinout.
Všichni si potřebujeme odpočinout. Proč to říkáte zrovna mně?
Protože jsem někomu šlápl na kuří oko?
Jsem lékař. Mě zajímá jen vaše zdraví.
Myslím, že byste si měl vzít krátkou zdravotní dovolenou.
Proč?
Já nejsem nemocný.
Neprovedl jsem nic špatného.
Ovšemže ne. Jste jen trochu unavený.
Jo.
Jsem unavený.
Snad už půjdem, ne?
Nedá se to zastavit?
Ne.
Nechci, aby mě z toho vynechali. Prosím.
Chlapče já o tom nerozhoduji.
Chtěl bych u toho být.
No tak. Pohyb, kámo.
- No tak. Hněte sebou. - Vylezte si nahoru. Posuňte se dál.
Všude dobře, doma nejlíp.
Když si pomyslím, že na přípravu jsme měli jen týden, tak je to...
hotový zázrak. Příprava výsadku při invazi v Normandii trvala půl roku.
A byl o polovinu menší.
- Jak se cítíte? - Prima.
Ale budu se cítit líp, až budeme v Holandsku.
Vzpomínáte si, když mě před pár měsíci jmenovali za velitele,
řekl jsem vám, že jsem nikdy neskákal, ale, že bych to chtěl zkusit.
- Moc jste mi tehdy pomohl. - Cože?
Řekl jste: "Royi, jste na to už moc starý a příliš těžký."
Opravdu? A jak jsem vám pomohl?
No, tehdy jsem vám neřekl všechno.
- Za letu trpím nevolností. - Panebože. A pokaždé?
To sa brzy ukáže, že jo?
Brzy budeme doma, Harry.
- Lepší než v poušti, viďte, pane? - Prosím?
Bude to brnkačka, pane.
Když myslíte, Hancocku.
Jo. Dobrý, pane.
Nejdříve vám dělostřelectvo hezky vyčistí cestu. Pak budete následovat vy.
Vyrazíme ihned po zahájení dělostřelecké přípravy.
- Jo, přesně tak. - A co nejrychleji po ní.
Víš Joe, vůbec to nebude tak snadné, jak si všichni myslí.
Ne, ani já si to nemyslím.
Dobré ráno, Alane. Vědí vůbec vaše šípkové ruženky, že je válka?
Samozřejmě pane.
Je pravda, že Němci na přední linie rozmístili další jednotky?
Jo. Zřejmě nás nechtějí vpustit přes hlavní bránu.
Zdravím Bobe. Doufám, že se nejedete na můj pohřeb.
Ale nejvíc mě trápí, jak tohle všechno mám dostat po té silnici.
Jiná možnost není. Dobré, Tome.
Proto jsem se rozhodl, že z téhle silnice udělám železnici.
Nikdo, opakuji, nikdo nesmí se žádným vozidlem na ní vjet bez mého souhlasu.
- Ani já? - Hodně štěstí, pane.
Ani vy. Obzvláště vy, Joe.
Dobré ráno, Dereku. Jsem rád, že aspoň někdo ví, kam jedeme.
Čas, Joe, je náš nepřítel.
Nemůžeme si dovolit žádné zdržění.
Proto, proboha žeňte své tanky pořád dopředu.
Dobrotivý Bože.
Tohle je jenom 101. Další dvě skupiny letí severní trasou.
Hodina H za 90 minut.
- Raději pojedu, pane. - Správně, Joe.
Jsou nějaké změny, Bobe?
Když bude nejhůř, červeným kouřem přivoláme na pomoc letectvo.
- Skvělý. Hodně štěstí, Joe. - Děkuji vám, pane.
- Zvládnete to? Jinak jsem to ani neplánoval.
Dík.
Říkal jsem ti, ať si necháš tu potvoru vytáhnout.
Co to k čertu je?
Protiletadlová obrana.
ŠTÁB GENERÁLA BITTRICHA
JIŽNĚ OD ARNHEMU
- Generále Bittrichu. - Tady jsem, Matthiasi.
Fantastické, co?
Aspoň jednou bych chtěl velet takové síle.
- Červená! - Červená.
Pokud na silnici nebude větší odpor tady, tak jsme v suchu.
Rota B, ke mně.
Rota A, tamhle.
ŠTÁB POLNÍHO MARŠÁLA MODELA, HOTEL HARTENSTEIN U ARNHEMU
Promiňte, že ruším, polní maršále, ale...
Právě přistáli britští výsadkáři.
Tři kilometry odtud.
Jaký mají na to důvod?
Není tu nic důležitého.
Já. Já jsem tady důležitý.
Určtě mě chtějí zajmout. Ať mi řidič přistaví auto.
Evakuujte štáb.
A nezapomeňte na mé doutníky.
Panebože!
Generále, jste v pořádku?
Jo.
No tak, chlapi. Hněte sebou. Posbírejte si věci a pohyb.
- Jsme tady, Jime. - Dobře, pane.
Jste v pořádku?
Takže, jedeme.
Tak to zkoušejte dál.
Někdo tam přece musí být!
Promiňte pane. Nikdo nic tady neví.
Prý do Holandska seskakuje několik tisíc vojáků.
- Je to tak. Západně od Arnhemu. - Přímo na hlavu polního maršála Modela.
Nemůžu se dovolat na jeho štáb.
Početné jednotky přistály jižně od Nijmegenu.
Nijmegenu? Tak to chtějí most.
Nevadí. Zkoušejte to dál.
Možná, že polnímu maršálovi už přistáli v polívce.
To by se vám líbilo, co? Poslouchejte.
Já si vezmu na starost Arnhem.
Vy se co nejdříve dostaňte do Nijmegenu.
Vezměte všechno, co se hýbe, všechny bojeschopné muže, a obsaďte most.
Ne. Polního maršála Modela.
Nic přes něj nesmí přejít. Jasné?
Ten most musíte udržet za každou cenu.
- Rozuměl jste? - Ano.
- Ryane a Rossi, pojďte se mnou. - Kryjte pravé křídlo.
- Jak je to daleko do štábu? - Kilometr. Možná víc.
Brigádní generál Lathbury právě odjel. 2. prapor je na silnici podél řeky.
Dobře. Děkuji, Bakere. Nějaké zprávy o letce Freddieho Gougha s džípy?
- Zatím je to nepotvrzené... - ale měly smůlu pane,
Když srovnáme, že cestou sem jsme ztratili jen několik kluzáků,
hodně těch speciálních džípů sem nedorazilo vůbec
nebo pokud jo, tak je zničili ze zálohy.
Čili na most v Arnhemu se dostaneme pouze pěšky. Skvělé.
Jsou určitě z té psychiatrické léčebny, pane, co je na konci lesa.
Uprchli z něj, když to dnes ráno vybombardovali.
Myslíte, že vědí něco, co my nevíme?
Začněte pálit ze všech děl.
Vpřed.
Řidiči vpřed.
Zpráva přijata. Děkuji. Konec.
Odpalte purpurovou.
Kryjte se.
- Kouřovým nabito. - Pal!
Rychle. Odneste raněné dozadu.
Odstraňte ten vrak ze silnice.
Joe, jak k čertu...?
Jak k čertu můžeme podlě nich na takovýhle silnici dodržet časový plán?
A to ještě nevíš to nejhorší.
- Úsek, kde jsme teď... - Ano?
Je ten širší.
Petere - přichází generál.
- Jak to jde? - Nic moc, pane.
Nemůžeme se spojit s generálem Browningem z anglického 30. sboru.
- Čili nikdo neví, že jsme bezpečně přistáli. - Zdá se, že ne, pane.
A co ty krátkovlné vysílačky?
Zřejmě k nim dodali špatné krystaly.
- Takže jsou k ničemu? - Ano pane, bohužel.
Ví už brigádní generál Lathbury a plukovník Frost o té speciální jednotce džípů?
Nemůžeme navázat spojení se žádnou jednotkou, která je na cestě do Arnhemu.
Situace není příliš růžová, viďtě Steele.
- To ne, pane. - Prostě to nechápeme, pane.
- Ten přístroj je jinak vynikající. - Tak ho dejte do pořádku,
dřív než tady dojde ke katastrofě.
Pane.
Hancocku, z lesa se mi vysmívají blázni,
můj původní plán je v čudu, protože nedorazily džípy
a ztratil jsem veškré spojení.
Vy si vážně myslíte, že hrnek čaje všechno vyřeší?
Určitě neuškodí, pane.
BÝVALÝ ŠTÁB GENERÁLA BITTRICHA, NYNÍ ŠTÁB MARŠÁLA MODELA
Promiňte, že vás opět ruším, polní maršále. Chci vás požádat o souhlas,
abychom v případě nutnosti mohli vyhodit mosty v Arnhemu a Nijmegenu do vzduchu.
Vyloučeno. V žádném případě. Jasné?
- Potřebujeme je k protiútoku. - Protiútoku? S čím?
Výsadkáři nemůžou dlouho bojovat. Mají jenom lehkou výzbroj.
Pokud je zastavíme, je s nimi konec.
Mluvil jsem s von Rundstedtem.
My máme jako první dostat posily.
Každou hodinou jsme silnější a oni slabší.
- Ale když vyhodíme mosty do vzduchu... - Oni nechtějí mosty.
Vážně si myslíte, že kdyby je chtěli, tak by přistáli 12 km od nich?
To je k smíchu.
Děkuji vám za čaj.
Náš bleskový útok na most v Arnhemu je nepochybně senzační úspěch.
Nemám rád jablka. Promiňte.
Němci budou určitě zaskočeni.
- Je vás hodně? - Jo, na tisíce.
Díky, že jste přijeli. Děkujeme.
- To není přehlídka na oslavu vítězství. - Ale pane. Vychutnejte si tu chvíli.
Vychutnám si ji, až dorazíme k mostu a bude nepoškozený.
Se ví, že bude. Všechno jde jak po másle. Lepší to být ani nemůže.
Jo, vím. A to je právě to špatné, Harry. Ano.
PROSTOR AMERICKÉ 101. VÝSADKOVÉ DIVIZE
MOST PŘES ŘEKU SON
Prokrista!
Zůstaňte ležet.
Do prdele.
- Pořád nemáme spojení, pane. - Zkoušejte to dál. Hned se vrátím.
Generál Lathbury už nemůže být daleko.
Určitě je spravíme než se vrátíte, pane.
Můžete touhle sračkou předat zprávu 30. sboru?
Ano. Právě jsme dostali hlášení od 82. divize před námi.
Obsadili most přes Grave zcela nepoškozený.
Skvěle. Jen škoda, že 30. sbor se přes ten zatraceně neporušený most přes Grave nedostane,
pokud ten zatracený most nebude opraven.
Ať si naši angličtí bratránci pospíší s pontonovými mosty.
A že se setkáme v Eindhovenu až tam dorazím.
A vyřiďte těm čurákům, aby to nezvorali a ty mosty měli v čele kolony.
Pochopil? Ano, pane.
- A nezapomeňte vyřídit, že "prosím". - Ano, pane.
Joe. Do Eindhovenu nám zbývá necelých 10 km.
Dnes už tam nedojedeme. Za chvilku bude tma.
Pevně doufám, že 101. vydrží do zítřka.
Gilesi, nezapomeňte co řekl generál.
Jsme kavalerie. Nebylo by dobré, kdybychom dorazili příliš brzy.
Stačí tam být načas.
Tyhle plány měly zůstat v Anglii. Jsou supertajné.
A teď máme vše, co potřebujeme - jednotky, plány nasazení, směry útoků, cíle...
a plány dalších výsadků.
Připravil jsem most v Nijmegenu k demolici, a pokud ho dnes večer vyhodím do vzduchu,
operace Zelinářská zahrada zkrachhuje.
Proč všichni moji generálové chtějí zničit mé mosty?
Pojďte, Ludwigu. Dáme si večeři.
Večeři?
- Ale co ty plány? - Tyhle plány? Jsou falešné.
Je to podvrh. Schválně je nám podhodili.
Bílé nebo červené víno?
Pořád nemáme žádné zprávy od praporu plukovníka Frosta, pane.
Děkuji vám, Cole.
- Doufám, že Johnny se setkal s menším odporem. - Musíme se nějak dostat k mostu.
Vepředu je to zcela zablokovaný. Je tam mnohem silnější odpor, než nám tvrdili.
Chci se osobně přesvědčit, jak to tam vypadá. Tak dobře, Cole. Jaká je jejich síla?
Nedokážu to odhadnout. Byli tady lidi z holandského odboje a řekli nám nějaké informace.
Ale myslím, že taky toho moc nevědí.
- Co je s Brownem? - Oba to dostali, pane.
Prokristovy rány! Dostali se nám do zad. Měl byste tady zůstat přes noc.
- Geralde, musím se vrátit do štábu. - Ano, ale živý, pane.
Pokud se nám to povede, zkusme se dostat k támhletěm domům.
Seskupíme se tam a pokusíme se zjistit, co se to sakra tady děje.
- Dobře. - Seržante.
ARNHEM
Honem, kluci. Pohyb.
Zrovna mě něco napadlo. Máme špatné maskování.
Do volné krajiny je to dobré, ale ve městě nám to asi nepomůže.
No tak. Tak honem.
Hele, velice se omlouvám, ale budeme muset obsadit váš dům.
Poďmě hoši, běžte dovnitř.
- Dicku. - Ano, pane?
Vezměte své muže a obsaďte ten dům. A koukejte, abyste měli most pod kontrolou.
Ano, pane. Seržante.
Volám Dog Charlie Fox...
Strhněte ty závěsy. Všechen nábytek postavte před okno. Jasné?
Volám Dog Charlie Fox. Dosáhli jsme cíl.
Udejte svou polohu. Přepínám.
Pořád nic, pane. Nemůžu se vůbec spojit s brigádou, pane.
Zkoušel jste ostatní prapory?
A povedlo se?
- Zkoušejte to dál. - Volám, Dog Charlie Fox.
- Pošli je pryč. - Matko.
- Tohle je můj dům. - Zítra snad odejdou.
Zítra?
Ano, matko.
Zkusíme se dostat na druhý konec, pane?
Nemylsím, že zkusit je ten správný výraz, Harry.
Ale souhlasíte, abychom to zkusili, pane?
- K zemi. Kryjte se. - Krycí palbu. Rychle.
Dymovnici!
Pojďme kluci.
Honem, vpřed.
Stáhněte se.
- Jste v pořádku? - Jo, jsem.
Vyřídíme si to s nimi později.
Až se setmí.
-Tak to bychom měli, viďte, Doddsy? - Jo.
Hej, desátníku. Měl bys tu štěrbinu zasáhnout napoprvé.
Poslyšte desátníku. Koukejte tu střílnu zasáhnout napoprvé.
Hele, desátníku. Říkám, abyste tu střílnu zasáhl z první, nebo jinak tady zařvem...
- Slyším tě, kámo. - Výborně.
Až po vás, desátníku.
No tak. Dej se do toho.
Teď.
Teď jsme v maléru. Ty mizero, minul si to.
Strčil jsi mi do ramena, ty pancharte. Teď se odsud živí nedostanem.
Zasáhli jsme muniční sklad. Zatracený muničák. Do prdele.
Odvaha ze zoufaltsví.
Říká, že děláte velký rámus.
Má vůbec páru o tom, že je válka?
Nikdy neměla ráda hluk. Nenávidí ho. Nenávidí.
- Plukovníku Froste. Už jedou, pane. - Promiňte.
- Je jich hodně? - Těžko říct, pane.
Zatím je jen slyšíme.
- Nestřílejte. - Nestřílejte.
Na povel. Čekejte na povel.
Tamhle, Whitney. Vem si toho chlapa.
Zahajte palbu. Palte.
Sakra.
Palbu zastavit.
Promiňte, madam.
Whitney, sežeňte další obvazy, jo?
Jdu se podívat na Cornishe. Uvidíme se později.
Dáte ho dohromady, doktore? Moc mě to mrzí.
- Wicksi. - Pane.
Tak běžte.
Vemte ta zatracená nosítka dovnitř.
Tak jdeme.
Dobrý den, pane. Pan Cornish je tamhle vzadu. Děkuji.
Zdravím, Dicku. Všechno v pořádku. Posaďte se.
- Jak se citíte? - Dobře, pane. Je to jen škrábnutí.
- Jak to u vás vypadá? - Není to nejhorší.
Dobře. Horší je ale tohle.
- Opatrně. Promiňte pane. - Držíme severní konec mostu.
Němci jižní. Ale teď už asi mají obsazenou větší část města,
- včetně kostelní věže. - Čili jsme obklíčeni.
Jo. Tak nějak.
- A co teď? - Pane.
Trochu mě překvapilo, že jsou tady Bittrichovy tankové jednotky, pane.
Snad jste nevěřil těm nesmyslům, co nám napovídali.
Že budeme bojovat proti.. co to říkali? Starcům, dětem. Hm?
Musím to risknout. Za chvíli je ráno a žádná změna k lepšímu.
- Seržante, jak to vypadá? - Nemůžeme vyčistit tu ulici, pane.
Nepřítel nabývá na síle a je nemožné probít k mostu.
Děkuji, seržante.
Za každou cenu se musím dostat zpátky do štábu, než se nám situace vymkne z rukou.
Jestli souhlasíte, tak Cleminson a já vás kus cesty doprovodíme.
Poslední dům. Spodní okno, pane.
- Cleminsone, pojďte sem. - Pane.
Vydržte, Geralde.
Tady.
Můžete hýbat nohama?
- Ne. - Je to páteř. Pomůžete nám?
- Jak? - Znáte tady nějakého lékaře?
Můžeme ho odvézt do nemocnice.
Běžte. Postaráme se o něj.
- Jděte, pane. - Jděte.
Vylezte nahoru.
Vzadu už jsou. Jak to vypadá vpředu?
Jsme obklíčeni, pane.
Jo. Naprosto.
Popravdě řečeno, už jsem vás čekal, generále Sosabowski. Posaďte se, prosím.
Polský výsadek byl znovu odložen. Žádám vysvětlení.
Myslím, že je to zejména kvůli mlze.
Jak je mi známo, letadla létají až 80 km na jih.
Vysvětlete mi, proč tam nelze přepravit mé vojáky
a odsud pak do Arnhemu.
Správná otázka.
Nechci vás zatěžovat spoustou meteorologické hantýrky,
ale faktem je, ať se nám to líbí nebo ne, že mlha se pohybuje.
Ovšemže se pohybuje. Ale kam?
Těžko to říct, generále. Mlha je velice vratká věc.
Myslíte, že ji máte, najednou se zvrtne a uteče vám.
Neposadíte se?
Chci tím říct, že kdybychom i odvezli vaše vojáky o 80 km na jih,
kde teď slunečno,
je možné, že mlha tam dorazí dříve než my.
- Takže zkrátka musíme čekat. - Nečinně?
Myslím, že jste to řekl docela správně.
EINDHOVEN, 77 KM OD ARNHEMU
Hej, vy tam. Vy jste Vandeleur?
- Ano. - Já jsem Bobby Stout.
- Těší mě. - Parádní den, co? Koukněte se na ně. Zcela se odvázali.
- Už vás někdy osvobodili? - Ne, ale dvakrát rozvedli. Počítá se to?
- Jo, počítá. - Přivezli jste ten pontonový šmejd?
Tím "pontonovým šmejdem ",
zřejmě myslíte velkolepý a precizně zkonstruovaný britský most,
který nám závidí celý svět.
Jo. Jsou na náklaďácích někde vzadu.
Ale jak je dostante z toho davu, to vážně nevím.
Žádný problém. Nechal jsem uzavřít jednu boční ulici, která je mimo tohoto blázince. Americký důvtip.
- Opravdu? - Narodil jsem se sice v Jugoslávii,
- ale na tom nesejde. - Jo.
ŠTÁB AMERICKÉ 82. DIVIZE, JIŽNĚ OD NIJMEGENU
- Kde jste k čertu byl? - S holandskými přáteli v Nijmegenu.
Nemůžeme obsadit most. Němci tam vyslali obrněné jednotky SS.
- Nechtějí nám náhodou skřížit plány? - Neprodyšně uzavřeli celou oblast.
Tady. Ukážu vám to mapě.
Uzavřeli všechny ulice, které vedou k mostu. Obsadili každý dům.
Holandští odbojáři říkají, že to není možné prorazit.
Asi mají pravdu.
Kde je kapitán?
Je mrtvý.
Neptal jsem se, jak mu je ale kde je.
- Pane. - Teď ne.
- Podívejte se na mého kapitána. - Bohužel. Položte ho.
Co to k čertu...?
- Řekl jste mi, abych ho položil, pane. Hele seržante, - fakt teď nemám náladu na srandičky.
- Když ho neprohlédnete, tak umře. - Už teď je po něm.
- Záleží mi na tom, abyste ho prohlédl. - Prokrista, odneste ho pryč.
Prosím vás, podíval byste se na něj, pane?
Teď hned.
Nebo vám ustřelím tu vaši zasranou palici.
Teď hned.
- Mohu ho rychle vyšetřit. - Moc vám děkuji, pane.
Do prdele.
Sanitáři.
Vyndal jsem mu kulku z hlavy.
- Přežije to, viďte? - Jo, ale bude ho příšerně bolet hlava.
A teď mě můžete udat, pane.
- Víte, že za tohle je polní soud. - Ano, pane.
Doufám, že to sakra stálo za to.
- To ukáže až čas, pane. Musím dodržet služební potup.
- Bez ohledu na můj osobní názor. Doufám, že to chápete. Ano, pane.
To je jako když podvádíte ve škole. Jakmile
se to roznese, můžete se chovat sebelíp, vaše pověst je v čudu a nikdy ji už zpět nezískáte.
Musím vás dát zatknout a ihned propustit. Poručíku Rafferty.
- Ano, pane plukovníku. - Tohle je seržant... Jakže se jmenujete?
- Dohun. Eddie Dohun. - Seržant Dohun na mě vytáhl pistoli
a vyhrožoval, že mě zastřelí, pokud neudělám, co mi řekne.
Chci, abyste ho vzal do vazby. Ano pane.
Chci, abyste ho tam držel aspoň 10 sekund.
- Asi jsem vám špatně rozuměl. - Počítejte do 10, poručíku. Rychle.
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10. Takhle, pane?
- Děkuji vám, poručíku. - Plukovníku.
Tohle je asi vaše.
Jo, vypadá to tak.
Málem jsem se strachy posral, ty mizerný pancharte.
- Zvládl jste to perfektně, jestli vás to potěší. - Sakra, že potěší.
- Eddie. - Pane?
Ty bys mě nebyl zabil, viď?
Děkuji vám, pane.
Tak. Pohněte trochu zadnicí. Jdeme.
Jdeme. Jdeme.
Tak pohyb. No tak, vojíne. Nestavíte hrad z písku. Pohyb.
No tak, chlapi. Napněte svaly.
Zvednout.
No tak. Zvednout.
Rychle.
No tak. Hněte sebou.
Nemáme na to celý den.
Honem. Zatlačte.
Všichni najednou. Nahoru.
No tak, vojíne. Zaberte. Musíme dodržet časový plán.
- Kolik máme zpoždění? - Další čtyři hodiny, pane.
Do prdele.
No tak, chlapi. Neděláme to pro zábavu.
- Vojíne. Pojďte sem. - Ano, pane.
- A tahejte za tohle lano. - Ano, pane.
Už jste někdy stavěl pontonový most?
- Ne, pane. - Ani já.
Uvolněte cestu. Uhněte.
Uhněte.
- Spusťte to, chlapi. - No tak. Všichni nastupte.
Pokračujeme dál.
MOST PŘES ŘEKU SON - 62 KM OD ARNHEMU
Díky, chlapi.
- Děje se něco, pane? - Mají 36 hodinové zpoždění.
- Poručíku. - Pane.
Teď vás předáme 82. divizi. Jsou to dobrí vojáci.
Jenom si pořád hlídejte své peněženky.
MOST PŘES GRAVE - 35 KM OD ARNHEMU
Už jsou tady.
To je 30. sbor. Jsou tady, chlapi.
Jedete pozdě, vy líní pancharti. Ale odpouštíme vám.
To bylo ode mě velkorysé, co říkáte?
Kryjte se. Přineste pancéřovku.
Počkejte, až se přiblíží na dostřel.
Pospěš si, nebo ho mineš.
Dobře, chlapci. Vypadnime odsud.
Poručíku, potřebuji džíp. Skvělý, chlapče.
- Mysleli jsme, že jste mrtvý. Říkali to... - Neveřte tlachům.
HOTEL HARTENSTEIN, NYNÍ ŠTÁB BRITSKÉ 1. VÝSADKOVÉ DIVIZE
To byl generál.
- Dobré jitro, pánové. - Dobré jitro, pane.
Pokračujte, prosím. Dobré jitro, Bakere. Dobré jitro, Jamesi.
- Dobré ráno, pane. - Harry.
Omlouvám se za vynucenou nepřítomnost. Dennisi.
- Pane. - Gerald Lathbury je raněn.
Převezmete velení brigády. Kdy můžete vyrazit?
- Okamžitě, pane. - Zkuste se probít k mostu.
- Dorazil i zbytek divize v pořádku? - Ano, ale jsme v maléru.
Zdá se, že jsme přistáli vedle dvou obrněných divizí SS.
Panebože.
Asi chápete, že je těžké zastavit tanky puškami a kulomety.
- Ukažte mi to. - Podívejte se, proti čemu stojíme.
Johnnymu Frostovi se podařilo dostat až k mostu.
Ale Němci postupují k řece a mohli by je zcela odříznout.
Rozumím. Ale když je tu celá divize, snad se nám podaří k němu probít.
- Pane. - Určitě máme větší šanci.
Sosabowskeho polská brigáda by měla tady být ve 12.00.
Pokud dorazí. Včerejší vzdušný most se opozdil o 3 hodiny kvůli mlze v Anglii.
Kluzáky s výzbrojí vůbec nepřiletěly.
- Teď mi řekněte dobré zprávy. - Obávám se, že žádné nemáme, pane.
Jsme víceméně obklíčeni.
Zatím se držíme, ale docházejí nám potraviny, léky a munice.
- Copak nám denně neshazují zásoby? - Letadla létají podle plánu.
Potíž je v tom, že Němci obsadili oblasti shozu.
- A naši piloti to nevědí? - Obávám se, že ne, pane.
- Proboha, proč ne? - Kvůli těm vysílačkám, pane.
Pořád nejsme schopni navázat spojení s nikým mimo Arnhemu.
Pitomci.
Podrž to.
- Tady jsme. - Tady.
Sem. Shazujte to sem.
Co to sakra dělají? Přece nás musí vidět.
Vidí nás, ale mají příkaz ignorovat signály ze země.
Myslí, že jsme Němci. A přitom to shazují těm zatraceným Fricům!
Charlesi.
Chudák.
No nic. Snad zítra.
Podrž mi to.
Kam jde? Zatracený blázen.
Nemůže se mu to podařit. Sejmou ho ti zatracení snajpři.
Vrať se.
Dělej, Gingere, kamaráde. Makej.
Nezvedne to.
Přines to sem, kamaráde. Dělej.
No tak.
Utíkej, chlapče. Běž.
Prokrista.
MOST V NIJMEGENU
Sem.
- Víš, co říká? - Myslím, že chce, abychom ji zavolali taxíka.
Taxi!
DŮM KATE TER HORSTOVÉ U ARNHEMU
Kate.
- Doktore. - Dobrý večer, Kate.
Představuji vám paní Ter Horstovou. Plukovník Weaver.
- Manžel se ještě nevrátil? - Už tady měl být.
Asi se nemůže dostat přes německé linie.
V tom případě budete muset rozhodnout vy.
Plukovník Weaver vás chce o něco požádat.
Zřídili jsme jakousi obrannou kapsu,
v podobě klínu kolem řeky.
Paní Ter Horstová mluví překvapivě dobře anglicky.
Jistě chápete, že nám jde hlavně o to, abychom vydrželi,
než k nám dorazí 30. sbor.
Musíme však provést jistá opatření.
Chápu vás. Ale ve vojenské strategii se nevyznám.
Samozřejmě máme svůj hlavní lazaret, ale ten je přeplněn k prasknutí...
Jistě chápete, že velmi nutně potřebujeme další prostory.
Náš dům je pro vás asi vhodný.
Bude to jen pro lehce raněné. Jenom je tady ošetříme a pošleme zpět.
Myslím, že budete potřebovat o něco víc.
- Neztrácejme čas. Pojďte dál. - Děkuji vám, Kate.
Na shledanou, plukovníku. Já se vrátím.
Posaďte se, prosím. Tady do křesla.
Tady.
Pojďte sem.
Posaďte se.
Pomůžu vám.
Plukovníku, máte jít nahoru za majorem.
Dobře. Děkuji.
Všechno v pořádku?
Dovolíte? Děkuji.
Pořád celý, Doddsi?
Jste v pořádku, Pottere?
Už jste dost blízko. I odtamtud vás slyšíme.
Zajímavý vývoj situace, pane.
Můj generál vzkazuje, že nemá cenu v tomhle boji pokračovat.
Je ochoten jednat o kapitulaci.
Řekněte mu, ať jde k čertu.
Nejsme dostatečně zařízeni na to, abychom vás všechny přijmout do zajetí. Lituji.
- Cože? - Rádi bychom to udělali,
ale vaši kapitulaci nemůžeme přijmout.
Ještě něco?
Všechno v pořádku?
A co teď?
Srovnejte Arnhem se zemí.
- Nějaký pohyb u Nijmegenu? - Žádný.
- Nemáme nějakou šanci probít se? - Přišel bych o všechny vojáky.
Bůhví, kolik už jich tam zařvalo.
- Myslíte, pane, že to je konec? - Nic takového jsem neřekl.
Za ten most jsme draze zaplatili, vybereme si to i s úrokama, ale potřebuji k tomu tanky.
Dostanete je, Jimmy. Tankový gardový pluk vám s radostí poslouží.
- Mám pravdu, Alexi? - Ovšemže.
Nejde jen o tanky. Potřebuji čluny.
Kdyby 30. sbor patřil Američanům, tak bychom čluny měli.
- Mikeu? - Myslím, že několik jich máme.
- Můžete je sem do večera dostat? - To nebude tak snadné, pane.
Jezdíme po jednoproudové silnici,je na ní 15 kilometrová zácpa a ostřelují nás Němci.
- Nevím vlastně, co můžeme udělat... - Zkusit to. To snad můžete, ne?
Děkuji, pánové. Děkuji vám.
Podívejte se. Pokud jde o ty čluny...
Jaký je váš názor?
Generál je dnes trochu kousavý, ale neberte to osobně.
Myslím, že v neděli při seskoku mu ruplo v páteři.
- Kolik tedy máme člunů? - Asi šest na každém náklaďáku.
Kde je major Cook, vojíne?
- Myslím, že tamhle, pane. - Děkuji.
Juliane, kde k čertu trčíte?
Tady, pane.
Dnes večer obsadíme most v Nijmegenu.
- Jak se nejlépe dobývá most? - Na obou koncích současně.
Posílám dvě roty na člunech přes řeku.
Potřebuji člověka s mimořádnými vůdčími schopnostmi.
Pokračujte, pane.
Aby to dokázal, musí být dostatečně odvážný a zkušený.
A ještě něco navíc. Musí být i blázen.
Začněte se připravovat.
Co to mělo znamenat, majore?
Někdo vymyslel opravdovou noční můrou.
Opravdovou.
No tak. Pohyb.
Máme zprávu od holandského odboje v Arnhemu.
Britům se moc nedaří. Jejich hlavní síly se nedostaly ani k mostu.
A ty, co se tam dostaly, bojují o přežití.
- A generál Urquhart? - Je na druhé straně řeky.
Němci obklíčili jeho vojáky a teď se kolem nich neustále stahuje smyčka.
Jak dlouho se může udržet?
Kde jsou ty zatracené čluny?
A koukejte, aby silnice byla volná. Dobře.
Jsou dál, než jsme si mysleli. Juliane, máme drobnou změnu plánu.
Musíme se přeplavit za dne.
- Za dne? - Silnice je zcela ucpaná.
Než se připravíme, bude 8 ráno. Vyrazíme až tehdy.
Prima.
Radši bych počkal až do zítřka večera, ale Britové už neudrží obranu.
Za světla je to lepší.
Mnohem lepší.
- Nějaké zprávy o člunech? - Ne. Přesouváme... Nedáte si?
Ne, děkuji.
Přesouváme začátek na devátou, pro jistotu.
Kouřovou clonu těsně předtím, než vyrazíme.
Fajn, fajn.
Musí plout jak ve smetaně. Vaše kouřová clona bude jejich jediná ochrana.
Nemějte obavy. Budeme vás krýt.
Snažně vás prosím.
Můžete mi věnovat pozornost, prosím?
S potěšením vám sděluji, že odjezd v devět hodin se překládá na desátou.
Takže máte všichni hodinu k dobru na zábavu a odpočinek.
Majore, víme něco nového o těch člunech?
Podle spolehlivých zdrojů plavou.
Kromě toho nevíme lautr nic. Nevíme, kolik jich je, jak jsou těžké a velké.
Víme jistě, že řeka je široká a že proud je silný.
Pokud se dovím další povzbudivé informace, rád o ně se s vámi podělím.
Zatím to berte jako teoretickou přípravu.
Copak? Nemáte smysl pro humor?
Do čerta.
Odplouváme v poledne.
- Tyhle náklaďáky mají přednost, pane. - Ano, já vím, ale...
No tak. Odkliďte to ze silnice.
Asi se divíte, proč jsem vás svolal.
Dospěl jsem k rozhodnutí,s které vám jdu sdělit.
Chci přeplout řeku jako George Washington. Vestoje na přídi člunu.
A vy chlapi budete veslovat.
Jsou tady! Vyložte je.
- Co to sakra...? - Co jste čekali? Torpédoborce?
Honem. Složte je.
Pal!
Co vidíte kromě toho kouře?
Zatím nic, ale zřejmě se pokusí zaútočit přes řeku.
- To se jim nepodaří. - Samozřejmě, že ne.
Ale co uděláme, když se jim to podaří?
Dovolte mi vyhodit most do vzduchu.
To je vyloučeno.
Rozumím, pane polní maršále.
Přes řeku se nedostanou a žádné mosty do vzduchu nesmíme vyhodit.
- Zkontrolovali jste nálože? - Ano, pane. Kábely jsou propojeny a vše je připraveno.
Kapitán Krafft čeká na povel.
Tento most do rukou nepřátel nepadne.
Jakmile na něj vjede první britský tank, vyhodím ho do povětří.
- Tak jdeme na to. - Dobře. Kupředu. Kupředu. Kupředu.
Až se dostanete k vodě, pokračujte dál. Nečekejte. Vyrazte.
Pokud nemáte veslo, použijte pažbu nebo cokoliv. Veslujte.
Ráz, dva.
Proud nás strhává dolů. Držte se vpravo.
- Zahajte podpůrnou palbu, pane. - Děkuji.
Veslujte.
Zalehněte.
Jedeme. Jedeme. Jedeme.
Zdrávas Maria, milosti plná.
Unáší nás proud. Držte se vlevo.
No tak, veslujte.
Zůstaňte dole.
No tak, chlapci.
Buď vůle Tvá.
No tak, jedeme.
Snajpři.
Pomozte mi.
Vylezte po boku.
- Dostaneme se tím tunelem? - Vyloučeno, pane.
- Nahoru přes hráz. - Souhlasím, pane.
Kryjte mě.
Tak jdeme.
Jdeme.
Vemte čtyři vojáky, běžte po mostě a přilákejte palbu. Harry a já půjdeme z boku.
Běžte.
- Pokračujte. - Jdeme.
- Jste připraven? - Ano, generále.
Zatraceně.
Proboha, jsou už jen 18 kilometrů od Arnhemu.
Kdo je teď zastaví?
Už nikdo.
K čertu.
Máme nějakou šanci, Whitney?
- Ne, pokud sem brzy nedorazí posily, pane. - Harry?
- Zkus ho dostat dolů do sklepa. - Ano, pane.
Funguje to. Spojil jsem se se štábem. Kde je plukovník?
- Dole. - Pošli ho sem.
- Plukovníku Froste. - Co je?
Tady nahoře.
Pojďte sem nahoru, pane.
- Máme štáb, pane. Na drátě. - Už jdu.
Slunce zapadá. Předejte zprávu. Přepínám.
- Jak to u vás vypadá, Johnny? Přepínám. - Tolik štěstí jsem nečekal, pane.
Držíme se.
Potřebujeme posily a především munici. Přepínám.
Nevím, jestli si máme přijít my pro vás nebo vy pro nás.
- Tak my radši počkáme na 30. sbor. - To bude asi nejlepší.
Rozhovor s vámi mě velice uklidnil, pane.
Promiňte, Johnny, že jsme vás čtyři dny nechali napospas na tom zatraceném mostě.
- Máte pro mě ještě něco? - Ne, pane. Ozvu se, jen co dorazí přátelé.
- Přepínám. - V pořádku.
Hodně štěstí. Konec.
- Seržante Tombline. - Tady, pane.
Jdu za vámi.
Seržante Taylore.
Nechápu to. Proč stojíte? Co je s vámi?
V Arnhemu jsou britské jednotky.
Sotva se drží.
Přece se nemůžete teď zastavit.
Lituji. Máme své rozkazy.
Hnali jsme se sem jak blázni. Zabili polovinu mých vojáků a vy se zastavíte...
a klidně si tu popíjíte čaj?
Situace se zcela změnila.
Po té silnici nemůžou jít tanky v čele. Skopčáci by nás odstřelovali jak na pouti.
Naše pěchota pořád bojuje v Nijmegenu. Až se sem vrátí, vyrazíme.
To musíte dělat všechno podle předpisů?
Máme rozkaz čekat na pěchotu.
Je mi líto, ale tak to je.
Pane.
Major Carlyle, pane.
V pořádku. Jsem v pořádku.
- Nazdar, Harry. - Nazdar, Johnny.
Situace není nejlepší, viďte?
Už dlouho se vás chci na něco zeptat,
ale neudělal jsem to, neboť jsem věděl, že na to čekáte,
a nechtěl jsem vám udělat tu radost.
Ale proč sakra pořád taháte s sebou ten zatracený deštník?
- Kvůli paměti. - Cože?
Mám špatnou paměť.
Pořád jsem zapomínal heslo.
Věděl jsem, že žádný skopčák nenosí deštník.
Musel jsem dokázat, že jsem Angličan.
Harry?
Vraťte se. Zpátky do domu.
30. sbore. Spěchejte, prosím.
Prosím vás.
- Nic, pane. - Děkuji vám, poručíku.
Stejně je to k ničemu. Sundejte mi botu, Wicksi.
Stejně už nemáme munici.
Tak běžte, Wicksi. Připojte se k ostatním chlapcům.
- Vraťte se k hlavním silám. - A co vy, pane?
Nebojte se o mě. Tentokrát nám to nevyšlo, co?
Pan generál říká, abyste si ji vzal.
Je to velice chutná čokoláda. Včera ji nám shodila vaše letadla."
Anglická.
Červená!
Připravte se k seskoku!
Bůh žehnej polnímu maršálovi Montgomerymu.
Je pět minut tak mnoho?
Aspoň pět minut klidu.
Milovaný Bože...
dopřej těmto mladým mužům...
aby zemřeli v klidu a míru.
Je mi líto, chlapci, ale musíte udělat místo.
Prosím vás.
Vezměte mě za ruku.
S tímhle už jdeme trochu poždě, kamaráde.
"On tě spasí z osidla lovce,
před zhoubným morem.
Peřím tě přikryje a pod křídly jeho nalezneš své útočiště;
štítem a záštitou je ti jeho věrnost."
Tak jdeme. Hlavu dozadu.
Budeš v pořádku, kamaráde.
Může to být ještě horší?
Jo, mnohem horší.
ELST - 8 KM OD ARNHEMU
Přijeďte sem s buldozerem.
Saniťáci.
Pomozte mi.
Nosítka.
Morfium. Taffy, musím dostat morfium.
Morfium je jen pro vážně raněné.
Já myslel, že jsem.
Mýliš se.
Ne, poprosil jsem ho, aby sem přišel, ale doktor Spaander souhlasí.
- Něco s tím musíme udělat. - Jistě. Ale co? Dobrý den, doktore.
Generále Urquharte, nemáme už žádné místo a žádné zásoby.
A jelikož jako válečný zajatec má poněkud větší šanci než žádnou,
hodlám požádat Němce, aby přijali naše raněné do svých lazaretů,
s tím, že jim zařídíme evakuaci. Souhlasíte, abych to zkusil?
Ovšem. Jestli souhlasí Weaver.
Obávám se, že Němci jen sotva budou souhlasit. Tamhleto jsou naše děla.
To je 30. sbor. Myslím, že jenom mé svolení nebude stačit.
Přicházím se zprávou od generála Urquharta.
- Jak se vám to povedlo? - Přeplaval jsem Rýn, pane.
Obávám se, že všechny vysílačky jsou v tahu.
Generál vás prosí, abyste dostal své vojáky přes řeku.
Bráníme se tam už šest dní.
Jakákoli pomoc bude mít pro nás nesmírný význam.
- Poplavete zpátky s odpovědí? - Ano, pane.
My plavat nemůžeme.
Rozhodně ne s výstrojí.
Máme jen malé gumové čluny.
A ty jsou pro Rým poněkud nevhodné.
S tím souhlasím.
Řekněte generálovi, že přijdeme.
Přijdeme dnes v noci.
Ano, pane.
- Není to možné. - Pokud byste řekl ano,
- bylo by to možné. - Promiňte, ale tady se vede bitva.
A my v ní vítězíme.
Nám nejde o vítězství nebo prohru
ale o život nebo smrt.
Zastavte palbu.
Na hodinu nebo dvě.
Abychom mohli evakuovat raněné.
Pak nás můžete zabíjet kolik chcete.
Generále Ludwigu.
Příměří od tří hodin.
- Můžete mu poděkovat, prosím? - Právě jsem to udělal.
Prosím, můžete jít.
Kolik nám ještě zbývá? Jedna míle?
Proč se prostě nepokusíme prorazit?
Proboha, určitě by to stálo za to.
Chtějí vytlačit Urquharta od řeky.
Jakmile se jim to povede a obklíčí ho, je s ním konec.
To v Montyho plánu nebylo.
Doplnili jsme čluny, o které jsme přišli v Nijmegenu?
Ano.
Takže?
Takže co?
Takže ano. Stáhneme je.
Za všechno může Nijmegen.
Může za to ta jednoproudá silnice... co vedla do Nijmegenu.
Ne, ta byla až za Nijmegenem.
A ta mlha. V Anglii.
Na tom nesejde, co za to může. Když někdo řekne druhému:
"Víte co, pojďme si dnes zahrát válečnou hru",
skončí to tak, že všichni zařvou.
"Ústup."
Říkali nám dva dny. A jsme tady už devět.
Jediná zatracená míle a oni nejsou schopni ji zvládnout.
- Hancocku, tady jsou další dva. - Děkuji.
- Poslední dva, které jsem našel. - Charlesi.
Dostali jsme rozkaz k ústupu.
Jestli zjistí, že odcházíme, tak nás zničí,
a proto musíme být velmi opatrní. Připravil jsem plán matrjoška.
Macdonald bude obsluhovat vysílačku, aby Němci měli co poslouchat.
Kuráti a zdravotnický personál se nabídl, že tu zůstane taky.
Těžce ranění, které nemůžeme převážet, nahradí střílející vojáky,
takže naše obrana se bude zdát jako předtím.
Než Němci zjistí, co se stalo, budeme už v bezpečí za řekou.
- Šťastnou cestu. - Děkuji, pane.
- V pořádku, chlapče. - Děkuji, pane.
Pomalu začínám věřit, že se nám to povede.
Myslel jsem, že každý ví, že Bůh je Skot.
Postupujte spořádaně a potichu.
Tak jdeme. Nezastavujte se.
ŠTÁB GENERÁLA BROWNINGA, HOLANDSKO
Generál Browning hned přijde, pane.
Ptal se, jestli se nechcete převléknout.
- Převléknout? - Do čistého, pane.
Ne, děkuji.
Zdravím, Royi.
Jak se vede?
Nevím, co na to mám říct.
Ale velice lituji, že to dopadlo takhle.
Udělal jste vše, co jste mohl.
Jo. Ale udělali to všichni?
Jestli chcete, nahoře máte připravenou postel.
Přivedl jsem do Arnhemu 10 tisíc vojáků. Vrátil jsem se s necelými dvěma.
Nemám velkou chuť na spaní.
Rozumím.
Právě jsem mluvil s Montym.
Je velmi hrdý a spokojený.
- Spokojený? - Samozřejmě.
Myslí si, že Zelinářská zahrada byla z 90 procent úspěšná.
Ale co si myslíte vy?
Vždy jsem si myslel, že jsme se chtěli dostat k příliš vzdálenému mostu.
Díky, Taffe.